(untitled) (Belügyi Szemle, 2025)
Cél: A tanulmány célja annak feltárása, hogy a költségvetési csalás miatt indított, nagy terjedelmű (úgynevezett monstre) büntetőeljárások miért húzódnak el aránytalanul hosszú ideig, és milyen tényezők akadályozzák az eljárások időszerű és hatékony lezárását. Módszertan: A kutatás a hatályos joganyag és a kapcsolódó bírói, ügyészi és nyomozó hatósági gyakorlat normatív elemzésén alapul, amelyet a releváns szakirodalom kritikai értékelése egészít ki. A tanulmány példákon keresztül világít rá azokra a strukturális és gyakorlati problémákra, amelyek a költségvetési csalások üldözése során jelentkeznek. A tanulmány az első szerzőnek az Igazságügyi Minisztérium büntetőeljárások elhúzódását vizsgáló munkacsoportjában szerzett tapasztalataira is épül. Megállapítások: A tanulmány megállapítja, hogy a költségvetési csalás miatt indított büntetőeljárások elhúzódását elsősorban a törvényi egység túlzott kiterjesztése okozza, amely a cselekmények kényszeregyesítéséhez és az ügyek fokozódó terjedelméhez vezet. Ez különösen a nyomozati szakaszban eredményez strukturális túlterheltséget, mivel a komplex tényállások, a nagyszámú részcselekmények és az egyre bővülő bizonyítékanyag kezelése aránytalanul sok időt és kapacitást igényel. A bírósági szakaszban ugyan az előkészítő ülés perkoncentrációs funkciója elvben alkalmas lenne az eljárások racionalizálására, a gyakorlatban azonban a terhelti együttműködést ösztönző anyagi és eljárási kereteknek a hiánya jelentős akadályt képez. Ezzel párhuzamosan a szakértői bizonyítás túlzott alkalmazása és a digitális ügyvitel technikai hiányosságai is lassítják az eljárást. Az időszerűséget gyakran olyan személyi változások (például bíró- vagy védőváltások) is veszélyeztetik, amelyek az eljárás megismétlését teszik szükségessé. Mindezek alapján a tanulmány arra a következtetésre jut, hogy az időszerű és hatékony igazságszolgáltatás csak komplex, összehangolt reformintézkedések révén biztosítható, amelyek kiterjednek a jogalkotásra, a jogalkalmazásra, az infrastruktúrára és az emberierőforrás-gazdálkodásra is. Érték: A tanulmány értéke abban rejlik, hogy rendszerszinten közelíti meg a költségvetési csalások miatt indított büntetőeljárások problémáit, és konkrét reformirányokat jelöl ki a jogalkotás és jogalkalmazás számára. A javaslatok hozzájárulhatnak a perhatékonyság növeléséhez, az eljárási túlterheltség enyhítéséhez, valamint az időszerű és igazságos büntető igazságszolgáltatás megvalósításához.