(untitled) (Belügyi Szemle, 2025)
Cél: A tanulmány célja a szellemi tulajdonjogokat sértő áruk vámeljárás során történő kiszűrésének vizsgálata, különös tekintettel a Nemzeti Adó- és Vámhivatal (NAV) gyakorlatára. A kutatás bemutatja a vámhatóságok által alkalmazott ellenőrzési mechanizmusokat, valamint azokat a jogszabályi és eljárási eszközöket, amelyekkel a hamisított termékek azonosítása és visszatartása történik. Módszertan: Szekunder kutatás során a releváns nemzetközi szakirodalmi forráselemzés mellett áttekintésre kerültek mind a hazai, mind a közösségi és nemzetközi jogszabályok, melyek hatással voltak és vannak a jelenlegi ellenőrzési folyamatokra. Emellett a kutatás áttekinti az elmúlt évek hazai és EU-s vámellenőrzési statisztikáit és a vámhatóságok által alkalmazott eljárásokat. Megállapítások: Az elemzés rávilágít arra, hogy a vámhatóságok kulcsszerepet játszanak a hamisított áruk terjedésének visszaszorításában, azonban az eljárások hatékonysága nagyban függ a jogtulajdonosok együttműködésétől. A kutatás során megállapítást nyert, hogy a hamisítás elleni fellépés széles körű együttműködést követel meg, különös tekintetettel a várható globális gazdasági nehézségekkel együtt járó növekvő igénnyel az olcsóbb termékek iránt. A tanulmány azonosít egy folyamatban lévő jogalkotásra ható törekvést, amelynek iránya paradigmaváltást okozhat a jelenlegi szabályozáshoz képest. Amennyiben a hamis áruk vámellenőrzést követő tárolásának és megsemmisítésének költségviselésébe bevonhatóvá válnak az áruk tulajdonosai, úgy vélelmezhetően jelentősen növekedni fog a vámeljárásokhoz köthető szellemi tulajdonjog védelmi intézkedések száma. Érték: A tanulmány javaslatokat fogalmaz meg a vámhatósági kapacitások fejlesztésére és a szellemi tulajdonjogok hatékonyabb vámellenőrzési érvényesítésére. A paradigmaváltás magával vonhatja a növekvő humánerőforrás- és tárolási kapacitás szükségességét a vámhatóságok részéről, mellyel kapcsolatban előzetes felkészülés lehet szükséges.